På rejsen vestpå grundlagde Det Nordlige Handelskompagni-
- en base i vildmarken.
Hvert forår rejste 36 mænd fra fortet-
- til Hudson's Bay i både lastet med dyrefælder.
Bådsmændene vendte tilbage i efteråret-
- med proviant til at overleve den hårde vinter.
I 1815 kom de aldrig tilbage.
Indianerne siger, at forbandelsen begyndte på forfædrenes tid-
- og blev nedarvet i blodet gennem generationer.
Der er historier om Wendigo og den røde og den sorte.
Legender om regnskabets dag, hvor de døde overtager jorden-
- og det gode konfronterer ondskaben.
Den dag brydes forbandelsen for altid-
- eller vokser sig stærkere for at plage fremtidige generationer.
Men vores historie handlede om overlevelse.
Om to søstre forenet af blodets bånd.
Et bånd, der ikke kunne brydes.
Det var vores løfte, og det kom før alt andet.
Før mennesker, før Gud...
...før skæbnen.
Vi havde det i blodet. Sammen for altid.
- Jeg fryser. - Det gør jeg også.
Vi har vist mistet vores vej, Ginger.
Nej, Brigitte. Den har mistet os.
Rolig.
Kom nu. Kom nu!
Udmærket. Så går vi.
Lad os gå.
Hallo?
Ginger...
Er du okay?
- Hvad er der sket her? - Min søster... borte.
Mange somre...
...i vinden, i træet og i blodet.
Søstre.
De tilhørte hende og hendes søster.
Tak. Tak hende, Ginger.
Tak.
Dræb drengen, ellers dræber den ene søster den anden.
- Rolig... - Hvad er der galt med ham?
Ginger! Nej! Kom tilbage!
Kom tilbage!
- Få den væk! - Jeg kan ikke!
- Jeg henter den gamle kvinde. - Du må ikke forlade mig!
Tæl til 100. Jeg er tilbage, før du er færdig.
Okay? En, to...
Tre, fire...
...fem... ...seks, syv, otte...
...ni, ti, elleve...
...50...
- Ginger! ...55, 56...
Hjælp! Hjælp os!
Brigitte!
Ginger?
...98, 99...
- Jeg er ikke alene. Jeg tæller! ...100!
Hold dig væk, dit møgsvin!
Er du okay?
- Fløjtede han efter os? - Det var nok til hunden.
Nej, søn...
Velkommen til civilisationen.
Cormac! Ser de ud som nogen du har set før-
- ud over i et horehus? Svar mig!
Vi åbner aldrig porten for folk vi ikke kender. Idiot!
Det bliver snart mørkt, og vi leder efter husly...
Her taler man, når det er ens tur. Og når jeg skælder ud-
- så er det altid min tur.
Men det er vist ikke første gang, din mund har bragt dig i knibe.
- Tilbage på din plads, seniorsergent. - Mr Rowlands.
- Den mørke er skadet. - Vis mig det.
- Hun er blevet bidt. - Hvordan fik du det sår?
I skoven. Jeg gik i en fælde og indianeren hjalp os.
Vi tog med vores far for at finde en vej vestpå gennem bjergene.
Men vores båd kæntrede. Vi blev skyllet i land, men...
...vores forældre druknede.
Smid dem ud, Wallace.
Ellers bringer du os alle i stor fare. Lyt til mig.
Jeg har lyttet.
Lad Doc Murphy se på det.
- Druknede vores forældre? - Ja, men de led ikke.
Du får et grimt ar, men du kan beholde foden-
- hvis vi sørger for, at det ikke bliver betændt.
De her grimme sorte djævle kan lide blod.
- Gud, nej! - De suger det syge blod i sig.
- Hun vil ikke. - Det er et nødvendigt onde.
Jeg hedder Wallace Rowlands, kommissionær her.
I aften er I vores gæster. Middagen serveres i madsalen.
Mine damer. Mr Murphy.
Kan du mærke det? Godt, vær glad for det.
Det betyder, at du er i live.
Jeg giver dig noget mod smerten. Jeg har ikke meget, men...
- Er det medicin? - Slet ikke.
- Ginger? - Jeg er her.
Nyd det, så længe det varer, kære ven.
Gravene derude... Er det kopper?
Nej, det er det ikke.
- Fortet er næsten forladt. - De fleste er taget hjem.
Resten... sover ikke så godt.
Hvad er alle så bange for?
Så I dem ikke ude i skoven?
- Vi så ingenting. - Bare rolig, pige.
De så dig.
Det er godt med gæster i hovedbygningen.
Det er mere bekvemt end at være ude i skoven.
Vi gik forbi en indianerlejr på vejen.
- Den var vist blevet angrebet. - Virkelig?
Har der været krig her?
Her er så fugtigt, at her bliver bidende koldt.
Indianerne advarede kompagniet mod at bygge fortet her-
- men de lyttede ikke.
Hvor er alle?
Købmændene skulle være vendt tilbage for to måneder siden.
Der er gået to måneder, men der er intet tegn på dem.
Er der ingen vej østpå?
Kun til fods. Nogle få tusinde kilometer.
Det her var Geoffreys værelse. Wallaces søn.
- Hvor er han? - Han døde for nogle uger siden.
De her er til dig. Jeg håber, at de passer.
De tilhørte Wallaces hustru. En smuk indianerkvinde.
Hun døde også. Tragisk.
Her er nøglen.
Vi ses til middagen.
Sikken pragtfuld nuance af død.
Er en død drengs værelse det eneste de har?
- Hellere det end at sove i skoven. - Vi har gjort det før.
- Sammen for altid? - Sammen for altid.
- Mine damer. - Vi burde spise her noget oftere.
Der er to stole til jer her.
- Bordbøn, kommissionær. - Ja, naturligvis.
Ingen middag, hvis Gud ikke gør os selskab.
Velsign os, Fader, og disse dine gaver, som vi tager imod.
Og så inderligt beder jeg Dig-
- lad os ikke give efter for kødets fristelser-
- men forblive rene. De troende skal gå ned på blodige knæ...
- Amen. - Amen.
Skrifterne har gjort den mand farlig. Og hør, piger...
Vær forsigtig. Han er fikseret af jer.
Nyd det så længe der varer. Snart er det slut.
Leverancer er på vej. Vi må bare holde ud indtil da.
Jeg vil udbringe en skål.
En skål for vores storslåede indianske ven.
Vi havde spejdere som dig i mit regiment. Det var godt.
Ved frontlinjen tog de imod kuglerne som en sandsæk.
To meter på 140 kilo. Wallace gør ret i at beholde ham her.
Jægere som ham kan slå ihjel hvor som helst. Hvorfor bliver han?
- Der er noget, han ikke fortæller. - Nej, du venter på noget.
Hvad? Har du dine blodsbrødre derude?
De bearbejder os fra ydersiden og rødhuden fra indersiden.
Tag det roligt!
Tag det roligt! Læg den væk.
Jeg er alene. Jeg bliver, fordi jeg vil.
Og indtil de får fat i dig, så husk, at det var en rødhud-
- som lod dig ånde din stank så længe.
Mine herrer... Vi står ved mørkets rand.
Farven på vores guder har ingen betydning.
Vi må væk herfra. Kompagniet ville forstå det. Det er kun trævægge!
"Trævægge"?
Hvert menneske, som har vandret på vor dødelige jord, er her med os.
Og vi er kommet så langt, som man kan komme.
De her trævægge beskytter hvert Rom, der nogensinde er bygget.
Den her strid er hver en krig, der er vundet.
Og ilden derude er hvert lys, som har holdt mørket væk.
Middagen er forbi.
Gode kristne kvinder behøver ikke frygte noget.
- Vi er ikke bange. - Jo, det er I.
I to måneder har fortet været i djævelens greb-
- og I to piger gik lige ind ad døren.
- Hvad er det? - Dæmoner. Djævelens ondskab.
Det her sted skal druknes som et nyfødt misfoster.
Skæres ud som en blødende svulst.
Kastet ind i helvede som en beskidt luder!
Glem nu ikke at bede aftenbøn, mine damer.
De her mennesker er langt ude.
Ginger... Kom og se på det her.
Det her legetøj må være Geoffreys.
Hvem der?
Hallo?
Kom her. Jeg gør dig ikke fortræd.
Vågn op, Brigitte. Klæd dig på. Vi skal væk.
Jeg drømte... Mor og far var der.
- De er døde. - Du bløder. Hvad har du gjort?
Hvad jeg har gjort? Noget bed mig!
- Bed noget dig? - Ja. Jeg troede, at det var en dreng.
Det var et vandskabt dyr. Det løber løs i huset.
- Kom nu op. - Hvor skal vi hen?
Til det samme sted som altid, væk.
Stop. Hørte du det?
Hjælp mig.
Kom her!
Op! Så jeg kan slå dig på din smukke mund igen!
Det her skal nok gå fint. Kom an!
Kom an!
Rør dig ikke!
Træd tilbage.
Gør det.
- Hun gør det ikke. - Ikke?
Nej. Du har geværet, men ikke modet.
Owen! Finn! De er her!
- Vi er på vej! - Hjælp! Owen!
Tabarnac!
- Oliver! - Slip mig ikke, Finn!
Slip mig ikke!
- Tag bjælken, Finn. - Denne vej!
Pis...
Der er en herinde!
Den kom ind gennem væggen. Denne vej.
Ind med jer. Hurtigt!
Brænd i helvede.
- Den er herinde. - Stille...
Løb.
Løb!
Luk døren!
Smadr vinduet, Brigitte! Forsvind!
Hjælp!
- Din skiderik! - Hvad laver I her? Er I okay?
Nej! Han låste os inde med en af de tingester!
Vi må have flere mænd på murene! De er overalt!
Skyd alt, hvad I ser. Gør lidt nytte, fader.
- Han prøvede at slå os ihjel! - Gå ind på jeres værelse!
Det er begyndt. Den sorte og den røde.
Hvad er der?
Åh, pis.
Åh, gud... Jeg brænder op!
- Hold op, jeg har blødt før. - Ikke uden grund.
Hvad er de, Ginger? Dyr?
- Det var ikke noget dyr. - Kan de virkelig være?
Dæmoner som er her efter os syndere?
Det ser inficeret ud.
- De har omringet stedet. - Gud bevare os!
Brigitte? Brigitte?
- Hvad har du gjort ved min søster? - Hvad vil du gøre ved din søster?
Tak.
Den ene søster dræber den anden...
Brigitte? Brigitte!
Åh, gud...
Vi må tale med doktor Murphy!
Der er blod i luften.
Slå drengen ihjel.
Mr Murphy... De må...
- Hvad er der, Finn? - Ingenting. Jeg har det fint.
Det er bare de her igler. De er upålidelige.
Gør det. Svar pigen, Finn.
- Sig, hvad du laver. - Jeg slår bare iglerne ihjel.
- Du blev bidt i nat, ikke sandt? - Nej.
Jeg klarede mig godt. Jeg skød den, der tog Owen-
- og jeg er sikker på, at ingen af dem rørte mig.
Du kender mig. Jeg er næsten altid frisk som en havørn.
Ja, Finn. Du er en god dreng.
Men du må lytte til mig nu. Læg kniven fra dig.
Tag en igle.
Gør det!
Læg den på dig selv. Gør det, Finn!
Nej, ikke på armen. På brystet.
Kom nu, Murphy... Jeg vil bare hjem.
Det vil jeg også, min dreng. Vi er der næsten.
Få mig ud herfra...
Hvad kan jeg hjælpe med, mine damer?
- Hvad fanden foregår der? - Finn blev bidt. Jeg slog ham ihjel.
Vi kan ikke fortsætte sådan her! Han var ikke en syg hund!
Bliver man bidt, forvandles man. Som den her.
Vent lidt... Det er Jean-Pierres mærke, ikke, Claude?
Nej, du tager fejl. Det er ikke min brors.
Det er samme mærke. Bådsbesætningen forvandledes.
- Det er ikke ham! - Det er ham.
Hvem er Jean-Pierre?
Claudes bror. Leder af bådsbesætningen.
De skulle være vendt tilbage for to måneder siden. De rejse i foråret...
Vi må vide det. Du må vide det.
Se på hans øje.
Engle og profeter, beskyt os...
Glas. Det er ham. De er alle døde. Eller blevet til uhyrer.
Jean-Pierre plejede at sove, hvor jægeren dræbte ham.
Det er det sidste, de kan huske. De prøver at komme hjem.
Vi må bekende vores synder og bede Ham om nåde.
- Hvad skal det nytte? - Vi høster, som vi har sået!
Jeg kommer nok i helvede, men hold din lede hellige kæft!
Nu er det nok. Vi pakker sammen og kommer væk.
Vi rejser om natten og hviler om dagen.
- Hvis jægeren leder os... - Ingen vilde skal lede mig!
Du behøver ikke tage med. Jeg er træt af din galde!
Det er dig, der er far til deres hvalpe.
- Jeg flår din beskidte tunge ud! - Seamus!
Det er lige meget. Vi dør med eller uden jægeren.
Vi har intet valg.
Hvis vi skal udkæmpe striden her, må det blive sådan.
Jeg har mistet min hustru og min søn.
Lad dem komme.
Han lyver for dem. Hans søn er ikke død.
Det var ham, der bed mig. Han bor stadig i huset.
Han bliver forvandlet til sådan et væsen. Det gør jeg også.
- Nej... - Jeg kan lugte deres blod.
- Og dit. - Vær stille. Stop nu.
Min farfar i Frankrig fortalte min bror og mig-
- om "Loup Garoux", manden der bliver til varulv.
Når det var fuldmåne, dræbte han hyrder og rejsende.
Han advarede os. Man må ikke blive bidt.
Ellers bliver man selv slave under fuldmånen.
Det gav mig mareridt.
Men min bror sagde:
"Slap af, Claude. Hvis den bider dig, forvandles du ikke."
"Jeg hjælper dig med at fange og dræbe den, før du forvandles."
"Så brydes forbandelsen."
Det var længe siden.
Vi var kun små drenge.
Guds tilgivelse og nåde for Hans børn er grænseløs.
De, der mister livet i kampen mod ondskab-
- vil finde hæder i himlen.
Han har skænket fred og evig hvile til Finn Mclntyre og Owen Crisp.
Men I skal vide, at de, der udøver synder...
...vil gå under i ilden.
De bliver til djævelens hær.
Vi kan ikke længere håne Gud.
Vi kan ikke længere give ondskab et fristed.
Vi kan ikke længe ødsle vores sæd på de vilde tæver.
Ham der har tilegnet sig ilden er her.
Hans navn er Legion, for de er mange!
Kom nu.
Jeg kan ikke finde min mor. Jeg har ledt overalt.
Jeg savner også min.
Det klør.
Vent, Geoffrey...
Lad mig se.
Hvordan ser det ud?
Det ser godt ud. Det er ved at blive bedre.
- Jeg henter noget mod smerten. - Der er intet, du kan gøre.
- Hvor er din søster, Brigitte? - Hun hviler sig.
Al opstandelsen har gjort hende lidt... skør.
Har hun det godt?
- Hun lukkede Geoffrey ud. - De andre ved ikke, at han lever.
Du så dem derude. De ville slå ham ihjel.
Hvad skete der med ham?
Min hustru og han blev angrebet. Hun blev dræbt.
Han blev bidt. Jeg troede, at han ville komme sig-
- men så begyndte han at forvandle sig til en af dem.
Hver dag ser jeg ham i øjnene og ser mindre af min søn.
Kan du forestille dig, hvordan det føles?
Tag dig af din søster.
Geoffrey?
Slå drengen ihjel.
Det var drengen, der bed mig. Jeg må slå ham ihjel.
Hvis jeg slår ham ihjel, som hun sagde, hæves forbandelsen.
Milo?
Seamus?
- Den var her lige. - I guder...
Jeg har noget til dig. Du kan have den i en medaljon.
Stille!
Okay, få hende ud!
Stille! Stille!
Det er ikke et varulvebid, vel? Nej. Tag en ordentlig bid, din mær.
Rigtig dybt.
Åh, gud! Nej!
Lad hende være i fred.
- Kom ud herfra. - Mr Rowlands...
Dig skal jeg nok tage mig af.
De vil slå min søster ihjel!
Geoffrey bed hende, ikke? Hun forvandles.
- Ja. - Så er det for sent.
Er det for sent for din søn? Jeg fortæller om Geoffrey.
Det sværter jeg på. Dræber de min søster, dræber de din søn.
Hold hende fast! Hent en igle.
- Slip hende! - I hørte hende.
- Hun dræbte Seamus! - Hun forlod ikke værelset.
- Hun var hos sin søster. - Sæt iglen på heksen.
Sænk våbnet, fader, ellers vil du møde Gud.
Den her pest skyldes din kærlighed til din vilde hustru!
Det er din synd, der har ført djævelen hertil!
Min synd er noget, du kun kan drømme om.
- Sæt iglen på hende. - Ellers får vi aldrig besked!
Gør det ikke, Murphy.
- Du er sindssyg. - Ingen rører de to.
Er det forstået? Forsvind!
Det er okay.
- Pak jeres ting. - Tvinger du os ud?
Du kan blive. Hun skal væk.
- Jeg må bryde forbandelsen. - Vi tager væk sammen.
Jeg må slå Geoffrey ihjel.
- Jeg bliver ikke uden dig. - Der er ingen anden udvej.
Det er mig, der må slå ham ihjel.
Jeg ved ikke, hvor vi skal hen, men vi skal derhen sammen.
- Se på mig, Brigitte. - Det må være en udvej.
Noget vi ikke har tænkt på.
Se på mig, Brigitte! Jeg forvandles til noget farligt.
Du ved, at det er sandt. Du hørte den gamle kvinde.
Du er den eneste, jeg har. Ingen anden.
Jeg slår dig ikke ihjel.
For altid. Intet andet.
Jeg elsker dig, Brigitte.
- Nej! - Ingen kan beskytte dig nu, halvblod!
Din far har fået halsen skåret over. Åbn porten!
Du skal ud, din usle køter!
Op med dig!
Forsvind! Hent bjælken!
Geoffrey? Det er okay.
Du savner hende, ikke?
Hun savner sikkert også dig.
Der er noget på kirkegården!
Løb!
Hvor er hun? Det er for farligt for dig her.
Jeg kendte dig, før jeg fandt dig i skoven.
Jeg har set dig i mine drømme, siden jeg var barn.
Mine drømme sagde, at jeg skulle beskytte dig.
Og dræbe min søster.
Hvis jeg ville dræbe jer, kunne jeg sagtens have gjort det.
Jeg må ikke dræbe hende. Seersken tror vores skæbner er sammenflettede.
- Kender du den gamle kvinde? - Hun er synsk.
Kom med mig, så viser hun os sandheden.
- Jeg venter på min søster. - Hun er en af dem.
Jeg kender de væsener. De lever for at dræbe!
Jeg bliver, indtil min søster kommer tilbage.
Hold øje med hende.
Snart kan ikke engang hendes kærlighed til dig stoppe hende.
- Wallace! - De har fundet drengen.
- Hvad er det? - Wallaces dreng.
Han lever. Og han er forvandlet.
Til noget ækelt.
Kom, Wallace! Vi har en lille genforening.
Kom ud, Wallace!
Wallace!
God nyhed, chef. Din dreng er tilbage fra de døde.
Du har løjet for os!
- Han er min søn. - Han er ikke din søn længere!
Du snød os.
Du dræbte ikke kun Murphy, men os alle.
Det er mit problem.
Hvad med Murphys, Owens og Finns problem?
- Han dræbte Seamus. - Det er mig, der bestemmer!
Det skal der laves om på.
Min søn...
Se på mig.
- Tag ham! - Nej...
Jeg kunne ikke gøre det, Brigitte. Jeg kunne ikke dræbe ham.
Nu er det for sent.
Jeg er bange, Brigitte...
Det er forbi.
- Oprøret er forbi. - Og den der?
Hun rejser. Vi skylder ikke hinanden noget. Tag afsked.
Vi må finde den gamle kvinde.
Vi må tage chancen og gå gennem skoven om dagen.
Hellere det end at blive her.
Vi venter til vagtskiftet-
- og så flygter vi samme vej, som udyret kom ind.
Når de kommer for at hente dig, er vi allerede væk.
- Jeg fryser. - Det gør jeg ikke.
Vi må fortsætte.
Ginger!
Vi må finde jægeren. Han fører os til seersken.
Hvad er det?
Nogen overvåger os.
Hallo?
Milo... Jeg ved, at du er bange, men kan du hjælpe med at finde jægeren?
- Hans grotte ligger ved floden. - Før os til ham.
Kan du gøre det?
Vi er meget tæt på.
- Hvad hører du? - De forfølger os.
Wendigo.
- Denne vej. Skynd dig! - Milo! Vent!
Milo?
Ginger?
Jeg kunne ikke styre mig, Brigitte!
- Jeg gjorde det. Lad mig være! - Kom!
Jeg slår dig ihjel...
Kom nu, Ginger!
Der! Grotten! Det er der!
- Det er okay. - Nej, det er forbi...
Det er forbi. Vi er døde.
Vi er ikke døde. Vi er her. Vi er kommet så langt.
Gennem min mor hørte jeg, at I var på vej.
- Hvordan kurerer man det her? - Jeg advarede jer. Det er for sent.
Forbandelsen er i blodet.
Dræb drengen, før han bider dig.
Hjælp os. Sig, hvad vi skal gøre.
Englænderne og franskmændene tog deres sygdomme med sig.
Med dem kom Wendigo. Det var forudsagt.
Med Wendigo skulle to søstre komme.
Den røde og den sorte.
Deres kærlighed og død skulle afgøre fremtiden.
- Jeg vil slå dig ihjel, Brigitte. - Nej, det vil du ikke gøre.
Hun vil ikke slå mig ihjel. Jeg ved det.
- Sne. - Det er "machya buwat moon".
Natten og dagen fylder dig og din ånd løber fremad.
- Du vil se ting. - Som hvad der sker med os?
- Du vil se din død. - Men finder jeg svaret?
Sne.
Gør det ikke, Brigitte.
Jeg må vide det.
Vores folk tror, at de, der har levet altid vil leve.
Frygt ikke døden.
Jeg elsker dig, Brigitte.
Ginger!
Ginger! Ginger!
- Hvad skete der? - Hun dræbte seersken.
Jeg gik ind for at beskytte dig og hun flåede hendes hals op.
Fortæl hvad du så. Fortæl!
Jeg så ikke min død.
- Jeg så Gingers. - Og det var dig, der dræbte hende.
Det var, hvad jeg så.
- Hvad så du? - Jeg så mig selv dø.
Jeg ofrer mig for din skyld, så du kan dræbe hende!
Det er stadig hende.
Vi vil være sammen. Hun kommer tilbage til mig.
Det er dig, der skal dræbe hende.
Hvad sker der, hvis jeg ikke dræber hende?
Enten dræber du hende, eller også dræber hun dig.
Så vil landet lide for altid, som forudsagt.
Jeg vil bare have min søster tilbage!
Du så kniven. Jeg ved, at du så den.
- Jeg dræbte Ginger med den. - Det er den eneste udvej.
Du har intet valg. Det er din vej.
Frygt ikke døden.
Vi venter på hende i fortet. Hun kommer efter dig.
Den fortabte søn er vendt tilbage.
- Velkommen tilbage. - Din skiderik!
I det her dødelige liv-
- er det ikke kun vores fysiske kroppe, der står på spil.
Det er en evighed af fred.
Det er den tilgivelse, jeg tilbyder dig.
Tag den, mit barn. For din søsters fortabte sjæl.
Jeg har set ting...
...i drømme og i vågen tilstand...
...om hvordan det bliver for hende og mig.
Og i de drømme, fader...
...beder du for dit liv, dit svin!
Hun kommer efter mig.
- Heks! Djævelens horeunge! - En, to...
- Ondskab kan ikke længere friste os. ...tre, fire...
Hvis du ikke beder om nåde...
...skal nåden påtvinges dig! - Vent.
Den anden kommer.
Luk mæren ind!
Du fødtes af ilden, og til ilden skal du tilbage.
Jeg er her for min søster.
Præsten vil redde hende fra helvede.
Det betyder, at du og jeg får tid til os selv.
- Godt så. - Brænd hende, før det er for sent!
Du slår som en pige.
Vi har hele natten til at udbedre det.
Du lod to små piger ødelægge os!
Du kunne ikke se, hvordan de løj og snød-
- og fristede dig, ligesom din mær af en hustru!
Tilgiv mig, fader...
...for jeg har syndet.
...40...
Har du fået nok? Er du færdig nu?
Eller har din smukke lille mund mere at sige?
Lad mig høre!
Kom nærmere. Det er en hemmelighed.
Vær forsigtig.
...68...
Hun er kommet tilbage for din skyld.
Hold dig tæt på ilden!
...99...
...100. Ginger?
Bagved dig!
Du ved, hvordan det må ende.
Sammen for altid.
Ginger!
- Det var forkert at forlade dig. - Men du kom tilbage.
Ginger? Jeg fryser.
Det gør jeg ikke.
Regnskabets dag.
Dagen hvor forbandelsen voksede sig stærkere i den røde og den sorte.
Søstre forenet i blodet. Sammen for altid.
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv